הכלכלה האמריקאית חזקה. מאוד. אין בזה ספק. נתוני התעסוקה שהתפרסמו ביום שישי הראו בכל פרמטר אפשרי שהכלכלה האמריקאית חזקה. עקרונית, אלה הם חדשות טובות, שכן המשקיעים אמורים לשמוח בכך שמדובר בכלכלה חזקה. הבעיה היא שזה מייצר בעיה ל-FED, הבנק המרכזי של ארה"ב.
העניין הוא כזה, ה-FED יוריד ריבית, בהתקיים שני תנאים. (1) האינפלציה בארה"ב יורדת אל מתחת ל-2%, עקרונית זה קרה, אם לוקחים את נתוני מדד ה-Core PCE, המדד החביב על ה-FED, הרי שנתוני השנה האחרונה, מנורמלים לשנה שלמה מראים שהמדד עומד על 1.9%. יעד הניצחון על האינפלציה הושג. (2) התנאי השני הוא האטה של הכלכלה האמריקאית. היעד הזה לא קרוב אפילו.
נתוני התעסוקה מוסיפים כאב ראש לפאוול
נתוני התעסוקה בארה"ב הראו שהכלכלה האמריקאית, לא רק שלא מאטה, אלא אולי אפילו להיפך. יתכן שהכלכלה האמריקאית עשויה לחזור ולהאיץ.
בסקירה שפורסמה באתר FUNDER השבוע, של הכלכלן הראשי של מיטב, ניתח אלכס ז'בז'ינסקי את דוח התעסוקה האחרון בשני רבדים:
(1) לא בטוח שיש עלייה בשכר
ז'בז'ינסקי הראה שאמנם יש עליה בשכר השעתי, אולם השכר השבועי לא עולה, ואפילו יורד. זה מגיע לאור גידול בהיקף המשרות הזמניות, וגם לאור צמצום שבוע העבודה. לאור זאת השכר השבועי דווקא נמצא בירידה. כאמור להבדיל מהשכר השעתי שנמצא בעלייה.
(2) העובדים חווים שוק תעסוקה חזק
הרובד השני עלה בסקר סנטימנט משקי הבית שבו דיווחו משקי הבית שהם חווים גידול ב"שפע משרות" וירידה בקושי למצוא עבודה. זה נתון טוב, שמעיד על עוצמת שוק העבודה בארה"ב, אבל מאידך, זה לא יקטין את הצריכה של משקי הבית. אם הם מרגישים בטוחים באקלים התעסוקתי שלהם, אז אין להם צורך לצמצם פעילות. מה שאומר גידול צריכה, במקום צמצום פעילות, ואז האינפלציה לאו דווקא תרד.
הפד מודאג שהאינפלציה תישאר מעל 2%
אם צריך להעריך את מערך השיקולים של פאוול, הוא היה מעדיף להוריד את הריבית שעה אחרי, ולא דקה לפני. לריבית הגבוהה יש השפעה שמגיעה כמה רבעונים מאוחר יותר. יש לזה כמה סיבות.
מי שטעה פעם אחת, לא רוצה לחזור על הטעות
הפד מעוניין להוריד את האינפלציה, ולקבל וודאות, שזה אכן קורה. פאוול פספס את זיהוי האינפלציה במועד, לא רק שלא זיהה אותה, אלא גם סבר למשך פרק זמן ארוך מדי כי האינפלציה זמנית ושמיד תחזור ליעד. כשזה לא קרה הוא העלה את הריבית בחדות, כדי לעצור את ההשתוללות. אבל זה היה הרבה אחרי.
אחרי שהפד טעה בזיהוי של עוצמת ו'דביקיות' האינפלציה, הוא לא ירצה לחזור על הטעות שוב. העלאת הריבית האחרונה היתה ביולי 2023, כך שאנחנו כבר חצי שנה עם ריבית גבוהה. לפי ההערכה נישאר בריבית כזו עד מאי, כלומר 10 חודשים. זה זמן מספיק כדי לקבל וודאות שאפר להוריד את הריבית, לכן פאוול יעדיף להמתין.
האינפלציה מגיבה ויכולה להגיב להורדת ריבית שלא בזמן, והדבר האחרון שפאוול ירצה זה להוריד את הריבית, ולקבל אינפלציה שמסרבת לרדת, או חמור מכך, אינפלציה עולה. זה יגרום לשוק לאבד את האמון בפאוול, וזה ייצר תוצאות קשות לכלכלה האמריקאית.
כל עוד נתוני המאקרו חזקים, פאוול כאמור יעדיף להמתין.
ההיבט הפוליטי
פאוול לא עובד רק בואקום כלכלי. נכון שהוא אמור להיות כזה, ואמור לפעול רק משיקולי נתונים, אבל בכל זאת יש גורמים מסביב שקשה להתעלם מהם. אחד מהם זה ההיבט הפוליטי. אנחנו בשנת בחירות, והדבר האחרון שפאוול ירצה זה שאחד המועמדים ישתמש בהורדת הריבית כדי לנגח את הפד.
עיקר החשש מופנה לטראמפ, שעשוי להגיד שפאוול מוריד את הריבית כדי לעזור לביידן. עקרונית, אם פאוול רוצה לעזור לביידן, הוא אמור להוריד את הריבית כמה שיותר מהר, כדי לייצר השפעה של הורדת הריבית. בסיטואציה הזו, הורדת ריבית במאי, לא תשרת כל כך את ביידן.
לסיכום – השוק ממתין להורדת הריבית, ככל שהכלכלה תראה נתונים חזקים, הורדת הריבית הראשונה תתעכב. נכון לעכשיו זה מתומחר למאי, והשוק מתמחר עדיין בין 4 ל-5 הורדות ריבית מהלך השנה, כמעט בכל פגישה החל ממאי. כל עוד הכלכלה תמשיך להיות חזקה, השוק לא יקבל את מה שהוא מצפה.