אין ספק שהגענו לצומת דרכים, בכל הקשור לשוק המניות האמריקאי. האופוריה ההתחלתית לגבי טכנולוגיית ה-
AI, שהייתה מהולה בהפתעה מסוימת בגלל שטכנולוגיה זו הייתה ידועה ועבדו עליה מאז שנות ה-60 של המאה הקודמת, ובכן, אופוריה זו התחלפה ברוויה של השלב הראשון. שלב זיהוי החברות שיספקו את הכלים לפיתוח, ואת היישומים הראשונים.
לא אחזור על השמות, כי הם ידועים לכולם, אבל נאמר רק שה"מופלאות", ובמיוחד החברות שהצליחו לעבור את רף שווי השוק של ה-3 טריליון דולר, הצליחו לייצר את אחת המגמות העקביות והיפות שראינו כבר הרבה זמן. השאלה הגדולה הייתה תמיד: מה יכול לגרום למכונה המשומנת לקרטע? איך מנגנון הדחיפה האדיר הזה של המדדים יהפוך לחלק מזיק עבורם? לדעתי, מתחילת השבוע שעבר, של ה-15-07, ראינו את שילוב הגורמים הזה קורם עור וגידים.
נתחיל ברקע המתמיד: הכלכלה, וכתוצאה מכך הריביות. הרבה מאוד זמן נתוני הממשל שנראו קצת מופרכים לטובה, הצליחו לייצר את הרקע האופטימי האומר שסכנת ה-
Hard Landing ואפילו ה-
Soft Landing נעלמה. על פי הנתונים, הפד הצליח לנרמל את הריביות ולהילחם באינפלציה מבלי לגרום למיתון קשה במשק. עכשיו, נתוני המקרו מהמגזר הפרטי, וחלק מהממשלתי, כבר לוחצים מדיי לכיוון האטה ומיתון כאשר גם בחזית ה"נפלאה" ביותר שהייתה עד כה: חזית התעסוקה, אנו רואים סדקים גדולים.
אמנם, התקווה להורדות רבות בריבית הצטמצמה להורדה אחת, אבל זו כבר בטוחה בספטמבר, ואם יהיה צורך ממשי בכך (נניח כתוצאה מירידות חזקות מדיי בשוק...) ייתכנו הורדות נוספות אחרי הבחירות של נובמבר. עניין זה הינו טריגר אמיתי לכמה דברים: עלייה של חלק גדול מהחברות הבינוניות-קטנות שסובלות ממש מהריבית הגבוהה, וירידה ברווחיות של ה"מופלאות" המחזיקות הר של מזומנים, ונהנות מהתשואה הבטוחה בפיקדונות הנדיבים.
נקודה שנייה: מצבי קיצון של קניות יתר + סנטימנט בשמים. האופטימיים ביותר לא חשבו שנראה המשך כה אסרטיבי וארוך של המדדים, ללא הקלה על מצבי קניות היתר והסנטימנט. אבל, זה מה שקרה, והסיבה לכך פשוטה: כמות הנזילות עדיין עצומה ועקבית ומונעת מהשוק להתממש ברצינות. דברים פשוטים כמו ממוצע נע 20 או קומבינציה סביבו, בנו קירות של תגובה אוטומטית ברגע שהמחיר היה מגיע לשם. שלא נדבר על כך שעוד לא ראינו שיאים ושפלים יורדים, המגדירים את השינוי המגמתי באופן רשמי, ועל ידי כך משנים את הגישה הבסיסית של רוב המשקיעים המוסדיים והמכונות האוטומטיות. בנוסף, אזכיר את העונתיות השלילית שמתחילה בסוף יולי, ממשיכה באוגוסט, ומתעצמת בסתיו (ספטמבר-אוקטובר).
נקודה שלישית: הבחירות לנשיאות. למרות שהתוצאות נראות די בטוחות לגבי הצלחתו של טראמפ, יש עדיין קמצוץ של חוסר וודאות לגבי העניין, ובמיוחד, יש הרבה רטוריקה מזיקה סביב חלק מהסקטורים. נניח אנרגיה: אצל ביידן – שלילה לגבי כל פיתוח בתחום האנרגיה המסורתית, אצל טראמפ – חידוש התעשייה במלוא עוצמתה. עיקר הבעיה הגיאו-פוליטית, בפי המועמדים, נמצאת כרגע סביב סין, אוקראינה, והמזה"ת. בשתי האחרונות, אין הרבה השפעות על השוק. אבל, יחס ארה"ב לסין, והעלאת הטון הלוחמני מולה, מייצר הרבה ויברציות סביב החברות שהימרו בגדול על סין כבית חרושת וכמקום למכירת מוצרים מוגמרים. מספיק לציין את אפל וטסלה כשתי דוגמאות לכך. ביום רביעי האחרון (17-07) ראינו איך כמה מילים על סנקציות ועל טייוואן גרמו לנזק אדיר.
מכל אלו נאמר: אם יש זמן מתאים להתחלה של תיקון טכני יורד בשוק המניות האמריקאי, הימים הקרובים הינם הזדמנות כזו. מספיק רחוק מהבחירות, אבל עם פוטנציאל של כמה אחוזים טובים מבלי שהממשל והפד ירצו לעשות משהו בנידון. כל עוד המערכת הפיננסית-בנקאית תעמוד יציבה. אגב, הממוצע הנע 20 נשבר מטה, וכרגע, אנו עומדים על אזור קו המגמה העולה, סביב 5500, בגבול די קריטי. ראו מטה.
לגבי השוק שלנו אומר כך: תמיד אמרתי שהימצאות המדד על סף פריצה לשיא כל הזמנים הייתה תמיד הפתעה נעימה כאשר חושבים על הסביבה העוינת שלו. והנה, הגיעו התקוות לעסקת חטופים עם סיכויים טובים, והיה זה הטריגר החיובי שהיה חסר לשוק לפרוץ את התקרה הקשה של 2020. מן הגרף מטה ברור שהרבה מאוד כסף הימר על מימוש העסקה בקרוב יחסית. הבעיה היא שלא לקחו בחשבון את נסיעת ראש הממשלה לקונגרס, ואת המשך החיסולים שלנו בעזה ובצפון. וביום שבת, אירוע ההפצצה בתימן שמוסיפה עוד מימד רחב לעימות בינינו ובין איראן.
כמו כן, עוד ועוד אירועים של קואליציה בקשיים באים ומפריעים להמשיך באופטימיות בדבר יציבות ורוגע יחסי. בסה"כ, אותו טריגר עשה את העבודה אבל נשאלת השאלה אם יש למשקיעים המקומיים את מה שצריך כדי להמשיך את המהלך ליצירת מגמה רשמית: שיאים ושפלים עולים. כמו תמיד, אני מפנה אתכם לדולר-שקל כמד חום האולטימטיבי לשאול על פרמיית הסיכון של מדינת ישראל.
ועכשיו, הבה נראה איך כל זה נראה בגרפים של המדדים...
(הגרף בוצע בעזרת פלטפורמת TradingView)
S&P500
המופלאות נתנו, המופלאות לקחו, וכנראה ייקחו עוד קצת. בגלל השפעתן הענקית על המדדים הגדולים, כל מה שקורה בשוק המניות האמריקאי, שאינו קשור למופלאות, אינו מצליח לייצר מספיק תנופה כדי להפוך ירידה במדדים לעליה. תיארתי לעיל מדוע התיקון היה ממש מתבקש. ועכשיו נשאל: כמה הוא יוכל לתקן? שמתי סרגל
Fibonacci כדי לתת תשובה אפשרית לשאלה זו: בגדול, תיקון רגיל מתנהל בין שלישי ושני שליש. במקרה שלנו: בין 5398 ו-5229 אם התיקון תופס רק עבור העלייה מאז סוף אפריל. אם הוא מתייחס למה שקרה מאז נובמבר 2023 זה יהיה סיפור אחר לגמרי.
בינתיים, כאמור, השלב המינימאלי של חציית הממוצע הנע 20 בוצע ביום שישי האחרון. וכרגע, המדד עומד על קו המגמה שתמך בכל העלייה סביב 5500. האם שבוע הבא ישנה כיוון? ייתכן כי יש מצבי מכירות יתר בטווח המאוד קצר. אבל, זכרו: 5673 הוא עכשיו השיא החדש. חזרה מעלה שאינה עוברת אותו הופכת להיות הזדמנות להמשך התיקון היורד על ידי שיאים ושפלים יורדים. בינתיים, כולם מדברים על 5300 כאזור ההגיוני לסיום התיקון: אזור ה-50%, ואזור תמיכה היסטורי אדיר. מי היה מאמין? 5300 כרצפה... כאשר אני עוד זוכר שכתבנו בין דפים אלו על 4100 כמקום שממנו תתחיל המגמה העולה החדשה...
(הגרף בוצע בעזרת פלטפורמת TradingView)
TA35
כאמור לעיל, שוק המניות המקומי הוכיח בגרות ועמידה איתנה אחרי המהלומה הגדולה של השביעי לאוקטובר 2023. המדד הכבד שלנו, שבנוי על חברות ענק כמו הבנקים, הגיע להילחם על שיא כל הזמנים ונתקע שם תקופה ארוכה כאשר 2020 הייתה תקרת בטון שהיה לו קשה לעבור. היה צורך באירוע מיוחד על מנת שפריצה כזו תתבצע, וזה קרה כאשר החמאס נתן רמז שיסכים לעסקת חטופים.
מ-1980, המדד הגיב בעלייה מהירה עד 2090, ועכשיו נסוג קמעה. האם כדי לבדוק את 2020 מלמעלה, ועל ידי כך לאשר את הפריצה? אם כן, זו תהיה התפתחות טכנית מרעישה וחיובית במיוחד. אזי, ייקבע אזור הסיכון הברור: 2020, כאשר לפני המדד יהיו שמים כחולים של מחירים חדשים. ירידה מ-2020 תהיה אסון פסיכולוגיה בגלל שיש הרבה מאוד כסף שהימר על הצלחת המהלך המשמח של העסקה. הפעם, השוק שלנו פשוט מורה לנו בפשטות יתרה את הדרך את שני הכיוונים, ואזור 2020 הוא המפתח לכול.
![](https://cdn.funder.co.il/i/a/Disclaimer-2021-02.jpg)